Ett av to ekteskap ender i skilsmisse.
Dette ene...
var spesielt
stygt, grovt, humoristisk, ondskapsfullt, barbarisk, røft, slemt, trist, hardt...
bedritent
Gratulerer med dagen, Carter.
Her er den. Gratulerer med dagen, kompis.
Er du ett? Er du to? Er du tre? Er du fire?
Jeg håper hun kveles av kuken din!
Hun kommer iallfall nær den!
Jeg hater deg!
For en stygg og feit kjeft du har!
Din helvetes løgner!
Hun gadd ikke engang å bake, hun kjøpte kaken.
Jeg ringer politiet igjen.
Blås ut de jævla lysene nå.
Slå det av, Dave.
Spis din egen dritt og dø!
Kapittel tre: Betydningsfulle hendelser.
På sin niende bursdag hadde han ett enkelt ønske over en kjøpt kake:
Få slutt på galskapen.
Det ble ikke oppfylt.
Det er opp til deg, gutt. Hvem vil du bo hos?
Seks måneder til jul!
Oppigjennom årene ble han utsatt for følelsesmessig manipulering.
Åpne den fort, den lever.
Personangrep.
Beklager at jeg må si det, vennen, men pappa er homoseksuell.
Ufrivillige og unaturlige forhold.
Dette er Chloe. Hun blir søsteren din fra nå av.
Og bevitnelse av at foreldrene hans fant ekte kjærlighet
om og om igjen.
Herregud, se på deg. Det blir du og jeg for evig tid.
Denne ungen mannen gledet seg til å bli voksen.
Til å frigjøre seg fra disse personene som kalte seg foreldre.
Og en stund gjorde han en temmelig god jobb med å overbevise verden om
at han hadde klart det.
Released on www.Danishbits.org
Kan vi la være å hyre flere skuespillere,
uansett hvor mye serveringserfaring de har?
- Hei, Etta. Hvordan har husbonden det? - Ikke død ennå.
Hvorfor skyver du ikke 29 bort til 30?
Fordi jeg har en bursdag på 30.
- Hva med 15? - Femten er bra.
Broren din ringte, forresten. Han er så flørtete.
- Hallo. Står til? - Hei.
Det bordet er ferdig med desserten, har betalt for seg
og har sittet der i en halvtime!
Vi dekker faktisk på et nytt bord til dere akkurat nå.
- Bra. - Greit? Takk. Beklager så mye.
- Godt jobba. - Takk.
Vi er stressa, Trey, snakk fort.
Jeg har ikke noe sted å sitte, så si det mens jeg står.
Å, herregud! Se!
- Jøss! Er det sant? - Ja!
Jeg tror du mener "gratulerer"?
Ja. Gratulerer.
Telefonen ringer ustanselig. Et øyeblikk.
Hei, mamma!
Ja! Jeg er så glad.
Vil du bli høy?
Nei, jeg vil ikke bli høy. Ekteskap?
- Har det vart i tre, fire måneder? - Ja, visst faen.
- Ja. - Det har vart i fire måneder.
Ja. Det er en stor beslutning.
Jeg kom faktisk på det i går.
Vi var på Costco
da hun hadde en morsom vits om en DVD-skjerm,
og jeg tenkte at henne
vil jeg tilbringe resten av livet med.
Så flott.
Men er du klar for dette? Du...
Du bor i garasjen min, Trey.
Og du har ikke sjekkhefte.
Men det føles riktig.
- Det er bra. - Takk.
Du vil antakelig ikke, men kan du snakke med mamma og pappa?
- Om hva da? - Om å komme i bryllupet.
Dere skal ikke ha noe bryllup. Bare gå på tinghuset.
Ett vitne, grei skuring.
Kan dere ikke gjøre noe tradisjonelt japansk?
- Hun er fra Palo Alto. - Jeg vet det. Men gamlelandet?
Hun er tredje generasjon.
Mamma og pappa har ikke snakket sammen på 20 år.
Jeg vet det, men hvis noen kan rette på det, er det deg.
De hører på deg.
Egentlig ikke. Jeg er nedlatende mot dem, så...
Det har gått bra i det siste.
Vi er inne i en fredfull periode.
Er du sikker på at du vil ta sjansen?
Det er bryllupet mitt.
Hvis ikke det er en anledning som...
Greit. Jeg skal prøve.
- Vil du? - Ja.
Flott.
- Du er mannen. - Greit.
Du er forlover. Skjønner?
Tusen takk.
Han sa ja!
Hvem vil huske høyere?
- Jeg. - Ja vel.
Herregud, det er så skummelt.
Ikke si det til mamma, men det er ikke juice i disse.
Se hvem som er her. Én, to, tre. Å, du godeste.
Pappa!
Kom igjen, folkens. Oi!
Hei. Hvordan var Rancho De La... Hvor det enn var dere dro?
Førsteklasses sted. Jeg fikk manikyr.
Jeg ser det herfra.
Gi meg ungene mine.
Mamma!
Hei. Hvordan var de?
De var snille.
Ganske interessant park. Mange skarpe kanter.
Dette er en veldig viktig park. Kjenner du til I. M. Pei?
Broren hans kommer hit.
Jeg kjøpte noe til deg, Carter. Dette er toppers caps.
Ja, toppers.
- Ta den på. - Jeg skal det, bare...
Kom igjen, ta den på. Jeg vil se hvordan den ser ut på hodet ditt.
På, Carter.
Glimrende.
- Perfekt valg. - Den er fin på deg.
Har du snakket med Trey, pappa?
Gode nyheter, ikke sant? Hva skal man si om den gutten?
Han vil ha et bryllup.
Flott. Jeg sa til ham at han får det han vil.
Glem det om at familien til bruden betaler for ditt og datt.
Jeg betaler, for det blir kanskje med denne ene gangen.
Så du går i bryllupet hvis mamma går?
Nei. Hun kan ha sitt eget bryllup.
Det blir antakelig ikke to bryllup.
Hvorfor ikke?
Jeg holder et førsteklasses selskap,
og så kan moren din og kaptein Rasshøl
leie en burgersjappe i Petersburg.
De kan ta inngangspenger for å dekke utgiftene.
Jeg ber deg ikke om å danse med henne, bare være i samme rom.
- Carter. - Pappa.
Hvis jeg ser den dama, sparker jeg henne i ballene.
Det er bare noe alle foreldre drømmer om: Barnets bryllup.
Det er fantastisk.
Det synes jeg også, men det er synd.
Hva da?
Synd at de må reise vekk og gifte seg.
Hva? Nei! Absolutt ikke.
Trey har ikke noe valg, mamma.
Med mindre du og pappa kan komme i samme bryllup.
Jeg reiser med dem.
Da blir det ikke privat.
- Da er det feriebryllup. - Ja.
Dessuten må pappa og Sondra bli med.
Nei!
Hurpinnen blir ikke med til San Martin.
Melissa? Kan du gi meg pennelyset som ligger i kjøkkenskuffen?
Han går fra vettet. Bind den på deg.
Hun roer seg vanligvis ned etter 10-15 sekunder.
Takk, Gary.
Fant den. Beklager.
Vet du hva? Jeg skal gå i bryllup med faren din.
Vil du?
Når han betaler meg de 485000 dollarene han skylder
for min del av strandhuset.
Larry Ellis sto på vannski der forrige helg,
og så at lyset var på.
Bruker faren din det? Han har ikke lov til det.
Ingen har vært der på 20 år.
Fordi han leier det ut!
Jeg skal ha halvparten av alt han tjener på det huset.
Det står i skilsmisseavtalen. Det er slik det funker.
Vet du at faren din nekter å selge det bare for å terge meg?
Det betyr at faren din stjeler fra moren din.
Det må plage deg.
- Jeg... - Hvordan kan det ikke plage deg?
Det virker ikke slik.
Si at du ikke er din fars sønn!
Hva?
Hei.
Siste nytt er at Kieko ringte meg.
Ja?
Ba meg være brudepike. Rett opp ryggen.
Jeg visste ikke engang at de skulle gifte seg.
Jeg skulle si det til deg.
Har Trey og Kieko vært sammen i cirka fire måneder?
Ja, noe sånt.
Og hvor lenge har vi vært sammen?
Det kan egentlig ikke sammenlignes.
Fire år.
Og jeg har ikke engang nøkkel til leiligheten din.
Jeg har vært tålmodig.
Men hvor lenge tror du jeg venter?
- Herregud. - Der lurte jeg deg!
- Ja. - Jeg lurte deg et øyeblikk.
Herregud.
Jeg gleder meg. Det blir kjempefint.
Kom deg opp. Hansker på og hender opp, folkens.
De burde være 6 dollar, fordi de er ferske.
- Hei. - Hei.
Moren din ringte.
Greit, takk.
Fire ganger.
Akkurat.
Faren din ringte også. To ganger.
Da er vi i gang.
Mobilsvar (27) Mamma
Carter, det er mamma. Jeg har tenkt på et overraskelsesbryllup for Trey.
Faren din behøver ikke å vite om det.
Carter, greien er at hvis jeg betaler, får hun ikke komme.
Hun har utnyttet meg lenge nok.
Gode nyheter, Carter. Gary har en venn med båt.
En lekter. Den er stor!
Jeg sier ikke at jeg gjør det,
men hvis dette bryllupet går i dass, ber jeg om besøksforbud.
Jeg snakket med båtfyren.
Han heter Yuri og er en russisk gentleman...
Jeg vil ikke ha ham der! Jeg lager fullt helvete.
Herregud, Carter.
Hei.
Jeg ble så glad over å høre fra deg.
- Kom inn. Denne veien. - Takk.
Beklager at det er så rotete, men jeg har hatt det så travelt.
Holder foredrag her og der: "Den moderne familiedynamikken."
Sett deg der borte, så flytter jeg alt dette.
- Jeg kom nettopp fra Northwestern... - Så bra.
...Louisiana State College.
Det er et juniorcollege.
Takk for at jeg fikk komme på så kort varsel.
Jeg ville ikke forklare alt til en ny en.
Jeg har ikke sett deg siden du var 13.
- Jeg vet det. - Så fortell om deg selv.
- Hva driver du med? - Jeg har en restaurant.
Whitegrass.
- På Temple Street? - Ja.
- Jeg har spist der! - Flott.
Elsket det ikke, men prøver igjen.
Ja vel.
Hvordan går det med din mor? Henne likte jeg.
- Gjorde du? - Ja, veldig påståelig.
Og faren din har en ny kone. Noe nordisk. Tor?
- Elka. - Elka.
Nei, Elka er borte.
Beklager, det visste jeg ikke.
Nei, hun døde ikke, ble bare eldre.
Videre til kone nummer tre.
Sondra. Ikke min smak i det hele tatt.
Men hun eier bygningen restauranten min er i,
så jeg får rimelig husleie.
Bra. Så hvorfor er du her?
Broren min skal gifte seg.
Jeg elsker bryllup.
Og foreldrene mine er allerede et mareritt.
Jeg har liksom skapt en skjør fred dem imellom.
"En skjør fred?"
De lager alltid bråk.
I høytider, på skoleavslutninger og i begravelser.
Jeg husker begravelsen.
Jeg hevder fortsatt at begravelser må handle om den som døde.
Nemlig. Men jeg ble smart. Og oppigjennom årene
har jeg funnet på måter å unngå slike situasjoner på.
Hvem skal jeg for eksempel feire Thanksgiving hos?
De tror jeg er i Honduras og bygger skoler for US Cares-foreningen.
Ikke vet de at US Cares ikke finnes.
Det høres ekte ut.
Ja, det var det jeg tenkte, men...
Dette bryllupet er risikabelt.
Jeg ønsker bare gode råd. En å ta en rask prat med
for å overleve de neste par månedene.
Jeg kan så absolutt anbefale noen, hvis jeg bare finner en penn.
Ja vel?
Jeg tenkte på deg, fordi du kjenner bakgrunnshistorien.
Jeg er ingen psykolog.
Men du var min psykolog.
Nei, nei. Sa de det til deg?
- Nei. - Ja.
Vi deltok i en statlig undersøkelse om effekten av skilsmisse på barn.
Moren din ble henvist til meg av retten,
på grunn av skilsmissens natur.
Jeg skrev bok om det.
Den lå på bestselgerlisten til New York Times i 38 uker.
Den trykkes i 14. opplag nå.
Margot Kidder leste inn lydboken!
Hva het den boken igjen?
Selvhjelp
Fy faen.
SKILSMISSEBARN
Går jeg rundt som et offer?
Jeg synes ikke det.
Er jeg en forhandler?
Som stadig prøver å beholde freden
selv om det ikke finnes noe fred?
Det står faktisk i en setning.
Dårlig setningsoppbygging, etter min mening.
Lever jeg i et skall av usikkerhet og søken etter anerkjennelse?
Jeg vet ikke.
Vet dere hva?
Takk for dette.
- Hei. - Mamma.
Hei.
Folk kommer til å tro at du er gutteleken min.
Ikke si det. Skal vi sette oss?
Det er bedre i romtemperatur.
Jeg tok med noe til deg.
Ja, jeg husker den boken.
Det er rart, for det gjør ikke jeg.
Ikke? Du burde beholde den.
- Så... - Mamma.
- Ja? - Hvorfor?
Faren din rotet rundt
med alle 25-årige garderobejenter i byen.
Mamma.
Og du måtte snakke med noen.
Slapp av. Hun brukte ikke det ekte navnet ditt.
Du var Robert, eller noe sånt.
- Rob. - Det er Rick.
- Rick! - Rick.
Så du har lest den?
Ifølge denne, er Rick en total katastrofe.
Du vet vel at Rick nå har en suksessfull virksomhet
med ansatte som kommer til ham med problemene sine?
Rick har en vakker kjæreste, som han elsker.
Ikke si at du ba meg hit på grunn av boken.
Nei da.
Heng denne på en god henger, er du snill.
Alle hengerne våre er gode.
Det er morsomt.
Denne veien.
Jeg slår på stortromma i kveld.
Skal på middag med sønnen min.
Krabbe. Vet du at de er selvamputerende?
Hei, kompis. Se.
Faen!
- Skal jeg åpne vinen? - Nei!
Jo. Sitt ned.
Sett deg, pappa.
Glem det. Jeg går.
Greit.
Går du, vinner han.
Ja, gå du. Jeg avlyste en travel kveld for å spise middag med sønnen min.
Og det gjorde ikke jeg?
Du har ødelagt denne kvelden. Hva har du gjort?
Dette er latterlig!
Er det? Jeg vet ikke helt. Se rundt deg.
Huset står ennå.
Dere er i samme rom,
og universet har ikke kollapset.
Dæven. Jeg brakte dere begge hit i kveld
fordi dere har gjort et niårig ekteskap
om til en hundreårskrig.
Og jeg er offisielt over det.
Nå spiller vi etter nye regler.
Trey skal gifte seg. Det blir bryllup.
Dere behøver verken betale eller organisere,
ikke engang like det. Bare dukke opp, være siviliserte
og i én kveld bare holde kjeft.
Så dramatisk.
Han er en plageånd.
Herregud.
Dere er faktisk enige om noe.
Det er fantastisk. Dette er en god start.
Sitt her, snakk og kos dere.
Jeg har bestilt smaksmenyen og betalt for den,
så bon appétit!
Jeg har forresten aldri vært i Honduras.
Har du tatt ansiktsløftning?
Det var jammen modig det du gjorde.
Takk.
Jeg burde tatt dem i skinnet for mange år siden.
- Det føltes godt. - Så hva skjer nå?
Tja,
full fart fremover. Planlegg det bryllupet du vil ha.
- Herlig! - Forresten
vil vi ikke at de skal betale, så ikke spør.
- Greit. - Kan Kiekos familie hjelpe?
For jeg bidrar gjerne også.
- Mener du det? - Ja, selvsagt.
Jeg får ikke takket deg nok.
Jeg mener det. For alt.
Det er slik det skal være.
Disse greiene...
Det behøver vel ikke være så komplisert?
Jeg sier bare at du ikke går ut av klasserommet uten å ta på shorts
over den shortsen.
Jobber det mannlige strippere her, eller...
Det er Herve, den franske spinning-instruktøren.
Herve? Pleier ikke franskmennene
å overlate noe til fantasien?
Hvorfor kommer du hit overraskende?
Jeg har noe til deg som jeg tror du vil like.
Herregud.
Nei! Nei.
Herregud, Carter.
Nei.
Beklager, dette er en...
Det er bare en nøkkel.
Det er en nøkkel. Du godeste.
Det er bare en nøkkel.
Du sa du ville ha nøkkel til leiligheten min.
Ja, akkurat.
- Ja! Du skremte meg. - Beklager.
Det er et antikt kjede.
- Det er veldig fint. - Ser du perlene?
Hva er det?
Stemoren din sendte det hit med beskjed om å henge det opp.
- Hva er det? - Maleriet hennes.
Maler hun?
- Tydeligvis. - Ja vel. Ta det ned.
Det kan jeg ikke.
Hun truet med å selge stedet til Dunkin' Donuts.
Er det Sondra? Hvorfor gråter hun?
På grunn av maleriet hun er i.
Hei!
Uteliggerne er så aggressive for tiden.
Hva i svarte?
- Hallo. - Hei! Whitegrass. Er det indisk?
Nei.
Er det den sunne drikken man tar med ingefær av og til?
- Det er hvetegress. - Å, ja.
- Så morsomt. - Hva gjør du her?
Jeg husket noe
etter at du gikk forleden dag, og måtte si det til deg.
Takk. Det går greit.
Etter at jeg snakket med deg
og leste boken din, fikk jeg fart på meg.
Jeg konfronterte foreldrene mine
og viste dem hvem som er sjefen.
Sier du det?
Ja, det går faktisk kjempebra.
Jeg er definitivt ikke barnet fra boken din.
Selvsagt ikke.
Du var bare et barn da. Så jeg begynte å tenke.
Det er ikke forsket på folk som deg.
- Folk som meg? - VSB-er.
Voksne skilsmissebarn.
Det er mitt.
Jeg kontakter resten fra boken min
for å lage en oppfølger.
En 20-års undersøkelse av en unik generasjon i det amerikanske landskap.
Carter, vet du at dere var den minst oppfostrede
og minst tatt vare på generasjonen noensinne?
Unnskyld, skal jeg være med i en bok igjen?
- Ja. - Nei.
- Jo. - Nei, nei.
- Hva er du redd for? - Ikke for noe.
Det kan du være sikker på.
Hurpinnen
Hør her, Carter. Da du var liten,
søkte foreldrene dine følelsesmessig støtte hos deg.
De kastet deg midt inn i skilsmissen.
I boken min kalte jeg det "foreldrefisering."
Men se på deg nå som du er voksen. Du er veltilpasset,
suksessrik og ansvarsfull.
Du er eier av Hvetegress.
Whitegrass.
Du kler deg stilig og har en flott hårfrisyre.
Jeg vil fortelle den historien.
- Det er en bedre historie. - Mye bedre. Den er inspirerende.
Så jeg kan rette opp i inntrykket av "Rick"?
Jeg er ledig de fleste dager, men fredager 13.00 passer godt.
Hva med deg?
- Bare gi meg et øyeblikk. - Selvsagt.
Hei, Sondra, hva skjer?
Hvordan går det på far og sønn-utflukten?
Hva?
Når starter golfrunden?
Golf...
Hvor er du?
På klassegjenforeningsfest på Cornell.
Gikk du på Cornell?
Sjokkerende. Få snakke med faren din.
Herlighet, JJ, du ser fantastisk ut! Du er så tynn.
Hva?
Hallo?
Han er i utstyrsbutikken.
Gå og hent ham.
Det kan jeg ikke.
Bare rop på ham.
Jeg vasker køllene mine.
Kan jeg be ham ringe deg tilbake?
Glem det.
Bare si at jeg ser fabelaktig ut, mye bedre enn mange andre her.
Greit?
- Hvem var det? - På telefonen?
- Ja. - Kokken min. Han trenger paprika...
Hva om vi tar hele fredagen?
Greit.
Jeg er så glad vi skal jobbe sammen igjen, Carter.
Takk.
Hei.
Har du snakket med pappa?
Han er syk, og er hjemme.
Så du har snakket med ham?
Ja, vi skulle kjøpe verdens kuleste smoking,
men så ringte han og sa at han dret ild.
Greit, takk.
Pappa?
Hallo?
Papsen?
Hallo?
Å, herregud.
Mamma!
Nei!
Faen!
Jeg skulle slått på alarmen.
Carter!
Carter! Du!
Gode Gud.
Vår.
Og skuldre. Bra. Slapp av.
Jeg må snakke med deg!
- Carter! - Jeg må snakke med deg nå!
Jeg skal bruke døren.
Jeg er så lei for det.
Unnskyld meg et øyeblikk, jeg er straks tilbake.
Ta 50 dype innpust.
Hundre dype innpust. Straks tilbake.
De var på kjøkkenbenken.
- På kjøkkenbordet? - Ja!
- Det er sprøtt! - Jeg vet det.
Er du sikker på at det var det de gjorde?
Jeg så rumpa til pappa.
- Hvordan? - Den beveget seg.
Hun har aldri vært der før. Han må ha gitt henne anvisninger.
De snakket på telefonen
eller tekstet eller sextet. Eller noe annet motbydelig.
De planla dette.
Det må ha vært litt av en gjenforeningssex.
- Alle disse er onklene dine? - Jeg har tre.
Da setter vi Yoshi, Nakata og Paul ved dette bordet.
- Yoshi er i fengsel. - Er det sant?
Kanskje han er ute. Vi har ikke kontakt.
Det må vi finne ut av.
Jeg vet det, men...
- Må vi invitere ham? - Nei.
Du er oppe.
Hva skjer?
Vi planlegger bordsetningen for mottakelsen.
Så opprinnelig
hadde vi bordet til mamma her
og bordet til pappa her, og dette er tre generasjoner Kobayashi.
Gul var den eneste andre fargen vi hadde.
Ja, jeg trodde bare...
Hvem skulle trodd?
Men takket være innsatsen din, tenkte vi kanskje
at bordene til mamma og pappa kunne være ved siden av hverandre, eller...
Et familiebord?
Mine foreldre og dine foreldre sammen?
Nei.
Det er greit. Vi tester først,
for hennes foreldre vil møte våre før bryllupet uansett.
- Nei. - Ingen stor greie.
Ikke en voldsom middag. Bare te eller noe sånt.
Nei, mamma og pappa burde sitte her og her,
og de skal ikke ha kontakt på noe tidspunkt.
Forstår du?
Lauren og jeg blir med på te.
Hun liker te.
Hun liker snål te. Rooibo og Oolong og alt det der.
- Det blir kjempebra. - Ja, men...
Det er Gary.
Vent. Hva?
Han ringte og sa at han måtte snakke med oss to.
Jeg ba ham komme innom.
Nei, ikke la ham komme opp. Vi er ikke her.
Jeg slapp ham nettopp inn.
Ikke slipp ham inn.
Jeg har ingen angreknapp.
Hei, hva skjer, G?
Står til, T?
Når begynte det?
Nylig, men det får meg til å føle at jeg er i 50-årene.
- Kan jeg sitte? - Jeg må faktisk gå.
Slapp av, Carter. Dette tar kun et øyeblikk.
Kieko, er det greit at jeg snakker med guttene alene?
Ja, selvsagt.
Jeg er ikke særlig flink til dette,
men det er viktig og litt ubekvemt.
Dere betyr mye for meg.
Dere er familien min.
Trey vet det ikke.
Han vet det ikke.
Hva snakker du om?
Jeg vil bidra til dette.
Så anse det for å være en anonym gave.
Trey Spencer Ti tusen dollar
Dette burde dekke mottakelsen og kanskje noe bra alkohol.
G drikker ikke dårlig børst.
Jøss.
Nei, Gary.
- Nei? - Nei?
Det jeg mener, er at det er veldig snilt, Gary,
men dette er ikke riktig tidspunkt.
- Jo, det er det. - Men...
- Jo visst. - Ja vel.
Jeg vet at dere vil klare dette selv.
Moren deres brukte ordet "rekvirering."
Men det er dette familie handler om.
- Dette er så hyggelig. Tusen takk. - Greit?
Jeg må på trening. Moren deres vil bli i form til bryllupet.
Hun avlyste til og med lunsj i går for å trene Pilates.
Er det det de kaller det?
Ha en fin dag.
Hva feiler det deg?
- Jeg går og snakker med ham. - Skynd deg tilbake.
Kom igjen.
Greit.
Bare nikk.
Jeg snakker med deg om å ha barnemeny.
Jeg nikker ikke.
Kom igjen. Nikk.
Håper det er greit at jeg kom ubedt innom.
Jeg prøvde å ringe deg 10 ganger.
Jeg slo av telefonen, det er vanlig høflighet.
Det du så hjemme hos meg, ikke at det bryr deg...
Det bryr meg fordi du lot som du tilbrakte dagen med meg.
Jeg elsker deg som en sønn, Carter.
Jeg er sønnen din.
Moren din og jeg så hverandre på middagen
og drakk et par flasker vin,
en veldig god Chateau d'Y quem.
Og vi hadde aldri fysiske problemer.
Sexen var alltid bra.
Det sa du om Elka også.
Nei, Elka var episk.
Det var episk sex.
Hvorfor trekker du inn Elka?
Jeg gjør ikke det.
Det som skjedde var et uhell.
En engangsaffære. Vi ble litt revet med.
Moren din kastet seg over meg.
Hun er ikke en sterk kvinne, det vet du av alle.
Det kommer ikke til å skje igjen.
Det kommer aldri til å skje igjen.
Så la oss late som det aldri skjedde.
For vi vil ikke gjøre en haug med folk ulykkelige.
Vil vi vel?
Tror du at du kan manne deg opp?
Tuller du?
- Carter. - Hva da?
Hva?
- Kom igjen. - Greit. Jeg er mann.
Glimrende.
Nå som du er voksen,
hvilken påvirkning har dine foreldres atferd på deg?
Ingen.
- Ingen. - Ingen.
Mitt liv og mine foreldres liv er helt atskilte.
De har ingenting med hverandre å gjøre.
Jeg tror deg ikke.
Men vi snakker ikke om dem.
I dag snakker vi om deg. Greit?
Ja da.
Hvorfor restaurantbransjen?
Det bare skjedde.
Jeg jobbet på restauranter for å tjene ekstra.
De var alltid dårlig drevet.
Folk sniffet kokain på kjøkkenet
og i restaurantlokalet.
Veldig mye kokain.
Folk elsker kokain.
Så jeg tenkte jeg kunne gjøre det bedre.
Hyre mine egne folk, og...
Din egen lille familie.
Men sparket dem jeg ikke likte.
Det er bra.
Du sa du hadde en kjæreste? Lauren? Fortell om henne.
Lauren og jeg har det kjempebra.
Vi krangler aldri og det er aldri kaos,
hun er veldig stabil og gøyal.
- Men? - Jeg sa ikke "men."
Du sa ikke ordet. Ikke pirk på meg.
Dette kommer ikke til å funke hvis du pirker på alt jeg sier.
Men?
Hun er ikke alltid like realistisk når det gjelder familiedynamikk.
Hennes foreldre har vært gift i 35 år,
og feirer hver bryllupsdag med en fest.
Har du vært på en 34-års bryllupsdag?
Nei.
Den er veldig lik en 33-års.
Så hvordan ser du for deg at det går med Lauren?
Broren min hoppet i det, og foreldrene mine
har alltid forhastet seg og vært irrasjonelle.
Så du er redd for å gjøre samme feil.
Nei.
Jeg kaller det "ekkovirkning."
- Ikke skriv det. - Jeg elsker det.
Det er ikke ekkovirkning.
- Jeg skriver boken. - Unnskyld?
Så jeg bestemmer hva som står i den.
Jeg fant nettopp på et kult begrep.
Jeg har det jeg trenger. Takk.
Og så sees vi neste uke. Dette er flott.
Hvordan gikk det?
Det var... Hva?
Fikk hun deg til å gråte?
Nei.
Er du...
Du må være Claire.
Eller Marcy.
Hvorfor ikke Yvette?
Jeg så alltid for meg at Yvette var svart.
Fordi faren rømte med basketballtreneren hennes?
- Litt rasistisk. - Jepp.
Du må være Rick.
Nei, jeg er ikke Rick.
Du er definitivt Rick.
Absolutt ikke. Jeg er Kevin.
Kevin sluttet på videregående,
ble muslim og flyttet til Pakistan.
Ja, jeg kom tilbake fra pilegrimsferden for to uker siden,
nå prøver jeg å finne ut av ting og denne genseren.
Det føles godt.
Fikk rake av skjegget, det var godt.
Kom virkelig politiet på 9-årsdagen din?
Ja, men det var ikke så ille.
Løgner.
Jeg må gå inn.
Jeg skal starte med en liten incest-anekdote.
Bare for å vippe henne av pinnen.
Snakkes senere, Rick.
Synes du Glen burde ha smoking?
Hvem?
Garys sønn, Glen.
Jeg ba ham forrette vielsen.
Hva for noe?
Det er det minste jeg kan gjøre.
Siden Gary har vært så sjenerøs.
Glen bor i Alaska.
Ja, men han er pastor eller diakon.
Kaptein på en fiskebåt.
Så han kan vie folk.
Ja, på en båt.
Ja, sjøfartsloven. Han kan vie oss.
Du har aldri møtt ham.
Nei, men han er familie. Dette blir en fin måte å bli kjent på.
Jo flere, jo bedre.
Jeg vet ikke...
Vi ser ut som et par elvebåtgamblere,
som Burt Reynolds, ikke sant?
Din tur, kompis.
- Kom deg inn. - Slutt.
Disse giftegreiene er enkle for deg.
Du har sett Kieko. Hun er brennheit.
Og når hun blir gravid, kommer hun til å forbli heit,
for japanske damer legger bare på seg over magen.
Kanskje litt økning i brystene, men ikke mer.
Du burde ikke dele den teorien med noen.
- Hun vet det. - Bare...
Pappa skulle vært her for en halv time siden.
Hei, det er Trey. Er pappa der?
Ja vel? Greit.
- Hva er det? - Han har prøvd smokinger hele dagen.
Prøv mamma.
Ring henne på kontoret.
Hei, Lorraine, det er Trey. Er mamma der?
Jøss, Pilates igjen.
Greit, takk uansett. Ha det.
Pokker.
Vet du hvor lenge en Pilates-time varer?
En time. Kanskje halvannen.
Og mamma har vært borte i tre timer.
Synes du ikke det er rart?
Ringer det ingen varselklokker?
Det går dårlig her.
Bransjen vår er døende.
Faen! Nei!
Ned, ned!
Hvor er trappene?
Hva er det du gjør?
Hva skal du gjøre? Kjøre på...
Hei.
Hva er dette?
Ingenting.
Hvorfor leser du den?
Jeg gjorde ikke det.
Den er sikkert Trey sin. Han legger alltid fra seg tøys her.
Disse stakkars barna.
En av dem hadde et råkult trommesett,
men fikk ikke lov av moren å spille fordi faren ga ham det.
Så det sto bare ubrukt i garasjen, som om det hånet ham.
Det gjorde det antakelig.
Broren min leder an sangen i år for festen til mine foreldre.
Hvilken bryllupsdag er dette?
Den 37.
Du burde komme deg opp.
Skal du noe sted?
Te med Kobayashi-familien.
Å, pokker, det er i kveld.
Jeg kommer ikke.
Du dro meg med. Jeg liker ikke te engang.
Carter, så hyggelig å endelig møte deg.
Måten du har hjulpet ungdommene med bryllupet,
er virkelig enestående.
Hadde jeg noe valg?
Jeg er glad i dem. Men la oss ikke lure oss selv.
De er bare et par dårlige valg unna
å måtte sove under en bro.
Det halsbåndet er utrolig vakkert.
Jeg laget det til henne.
Ja.
Og hun laget dette til meg.
Kieko.
Ja, er det ikke flott?
Plass til én til her?
Pappa?
Du kom!
Ja, ja.
Pappa, dette er mr. og mrs. Kobayashi.
Hei.
Hyggelig å møte deg også.
Du må være Ellen.
Vær så god og sitt.
Hei, vennen. Så fin du er.
- Hei, gutter. - Du kom.
Hei.
Stilig sted.
Mer te!
- Beklager at jeg er sen. - Mamma?
Hugh!
Hva gjør du her?
Jeg burde spørre hva du gjør her?
Trey ringte og fortalte meg om dette viktige møtet.
Han ringte meg også.
Jeg trodde aldri begge ville komme.
Men så lenge vi er her...
Fullstendig tilfeldig.
Kan vi vel oppføre oss som voksne.
Jeg er ikke helt enig, men vet du hva jeg skal gjøre?
Jeg skal prøve å bli mer enig med deg etter hvert,
så vi kan bli mer siviliserte.
Flytt deg.
Hva i svarte?
Kom igjen.
Maten ser god ut her, ikke sant?
Watashi wa Melissa.
Hallo, jeg er Gene. Hyggelig å møte deg.
God engelsk. Din tur.
Watashi wa Melissa.
Ja, jeg heter Ellen.
Hva annet kan du si?
To, to og et halvt?
Tre.
Ja, tre.
Så Trey gråt som en jentunge.
Han var så følsom, og redd for alt.
Edderkopper, skolisser og postmannen.
Husker du det?
Jeg bare løftet ham opp og kastet ham i vannet.
Uten armringer.
Da var det synk eller svøm, ikke sant, Trey?
Vi sparte minst 400 dollar i svømmetimer.
Jeg husker ikke dette engang.
Fordi det var meg.
Armringene var meg. Jeg var fem, og druknet nesten.
Det var så artig.
Dødsmorsomt.
Hva er det? Da Trey var gammel nok til å svømme,
var dere ikke gift lenger.
Dere hadde vært skilt lenge.
Like skilt som dere er nå.
- La oss spise. - God idé.
- Hvem vil ha kanelboller? - Jeg.
Jeg trenger litt frisk luft.
Herregud.
Beklager.
Ikke særlig kult.
Det er greit, jeg...
Så du måtte ødelegge svømmehistorien.
Du sa det var en engangsaffære.
Det var det.
- Sier du det? - Ja.
Kan du se meg i øynene og...
- Du er jammen god til å lyve. - Hva?
Glem det, Hugh. Han vet det.
Han har spionert på oss.
I dyrehagen?
Dyrehagen?
Vent nå litt. Har dere en ordentlig affære?
Jeg vet ikke hva jeg skal kalle det.
Hva kalte du det da du avslørte ham
med en svenske på over 1,80 ved navn Elka?
Hvorfor er det relevant?
Har du glemt de siste 20 årene?
Dere hater hverandre.
Carter, jeg vet du tror du vet best. Det har du fra faren din.
Jeg vet best.
Men det hjertet begjærer...
Gi deg.
Vi er veldig forvirret, så vi drar til Wildwood i helgen
for å finne ut av det.
Det er en Bluegrass-festival der, og vi skal...
Nei, Crystal Lake, og det er jazz.
Hva skjedde med Wildwood?
Jeg fikk ikke rabatt på rommet, så...
- Når skulle du si det? - Jeg sier det nå.
- Du skulle ikke si det. - Jo...
Nei. Jeg må dra det ut av deg.
Dere!
Det er som å trekke tenner!
Ingen av dere drar noen steder. Dere blir her.
Hører dere? Gi dere nå, begge to.
Bryllupsinvitasjonene er sendt,
basert på den antakelsen at dere begge er gift med andre.
Hvordan i all verden skal han tro
på hele det teite konseptet med ekteskap,
når dere gjør det til en vits?
Slutt opp.
Du har verken vært gift eller skilt,
så du vet ikke hva det betyr å binde seg til noen.
Du vet det ikke.
Jeg har bare sett deg forelsket i den skabbete hunden din.
- Ikke... - Hold Blackie utenfor.
Nei, jeg var der, Carter.
- Greit. - Du var ikke der.
Lar du ham snakke slik til meg?
Vær stille.
Vi er på japansk restaurant. Slutt, vær så snille.
Kom deg inn igjen og be om unnskyldning til Takahashi-familien.
Jeg...
Kom igjen.
Kobayashi.
Man kan aldri slutte å være foreldre.
Vet det.
Kan ikke slutte.
Du var flink.
- Må vi gå tilbake? - Nei, kom igjen.
Bra.
Carter.
For en hyggelig overraskelse.
Hva skjer, "C"?
Hvor har mamma alle tingene hun aldri kaster?
Bilder, brev, søksmål og alt det der?
I garasjen. Håper du har et par dager.
Glimrende.
Hva i...
Dette er en melding om at
mr. Spencer ikke hentet Carter etter skolen
2. søksmål
3. søksmål
Jeg vet ikke om du har hørt det, men Trey skal gifte seg.
Og Elka,
jeg fikk en morsom idé som jeg tror du vil like.
Ringer deg tilbake.
Elka?
- Ja. - Visste ikke at dere hadde kontakt ennå.
Vi har ikke det. Jeg tenkte bare at
hvis pappa støter på Elka,
får han panterblikket i øynene,
og mamma vil bli glemt.
Jøss, panterblikket.
Jeg tror du må ta et steg tilbake.
Hva mener du?
De er voksne. La dem ta seg av det.
Nei, jeg er den voksne.
Og jeg må igjen minne dem på at de ikke
under noen omstendigheter hører sammen.
Dem sammen er ille for alle.
Særlig for meg.
Men det er logisk. Hvordan kunne Rick blitt annerledes?
Hva?
Det sto i boken, den du løy om.
Dr. Judith kom innom og stilte meg noen spørsmål.
Hun hadde mange spørsmål.
Du tuller.
Hvorfor klarer du ikke å fortelle meg om noe av dette?
Fordi jeg bare...
Jeg kan ikke tro at hun gikk bak ryggen min.
Vet du at hun egentlig ikke er doktor?
- At hun bare forsker? - Ja.
Som jobb.
Hun bare graver og graver...
Jeg vet det er rart å bruke lue,
men det føles komfortabelt.
Hun vil jeg at skal bruke giftering,
men jeg sa at den eneste ringen jeg bruker, sitter i øyebrynet.
Hva har dette med noe å gjøre?
Carter, du står ikke på timeplanen min.
Jeg antok at siden du snoket bak ryggen på meg,
var alle formaliteter avlyst.
Jeg ser at du er sint.
Er du psykolog nå?
La forresten ikke den nye sofaen lure deg,
eller den nye stolen. Hva er det?
En kopi av en Eames-stol.
Det var ikke derfor jeg sa det.
Herregud. Du er Rick.
Mark, alias Louis.
Louis med au pair-jenta og stammingen.
Stammingen er borte. Jeg giftet meg med au pair-jenta.
Kan jeg bare få si at bursdagshistorien er hjerteskjærende.
En betydningsfull hendelse i mitt liv, og det er ikke engang mitt liv.
Greit, Mark.
Ja vel.
Kan du gi oss et øyeblikk?
Du: Utenfor. Bli.
Forstått.
Er dette på grunn av Lauren?
- Ja. - Ja vel. Beklager.
Jeg prøvde å gjøre bildet komplett.
- Det er helt greit. - Er det?
Men du er på feilspor.
Om jeg var deg, ville jeg gått til kilden.
Snakket med foreldrene mine.
- Sier du det? - Ja.
Avhør dem, og grav dypt.
Ser du denne esken?
Den vil hjelpe deg.
Det er bilder, brev og juridiske dokumenter.
Du burde vise det til dem, og spørre om alt.
Takk, det skal jeg gjøre.
Greit?
Før helgen.
Skjønner.
Lauren er veldig hyggelig.
Du har visst holdt mye hemmelig for henne.
Hvem minner det deg om?
Du er utrolig uprofesjonell.
Sett i gang.
- Trivia-kveld. - Trivia-kveld?
- Trivia-kveld. - Hva er det?
Hei.
- Hei. - Hei.
Jobber du her?
På en måte. Jeg eier stedet.
Beklager. Jeg er Carter.
- Charles. - Charles.
Hvordan kjenner dere to hverandre?
Vi er begge i...
- En bokklubb. - En bokklubb.
Vi er i en bokklubb sammen.
Ja, vi er nettopp ferdige med The Importance of Being Earnest.
Det er et teaterstykke.
Det er en progressiv bokklubb.
Greit. Vi har betalt. Skal vi gå?
Jeg tror jeg vil bli her
og snakke litt med Carter, fordi
det var et par ting jeg ikke forsto i stykket.
Det er en farse.
Om den moralske nedbrytingen av det viktorianske England.
Jeg har faktisk ikke lest det.
Jeg ringer deg senere.
Greit.
- Hyggelig å møte deg. - Deg også.
- Takk. - Bare hyggelig.
Beklager.
Det var eksmannen min.
Den oldisen?
Jeg synes faktisk han er sexy.
Jeg også, jeg bare...
Så hvis du eier stedet, er vinen gratis?
Ja.
Det strandhuset var alt da jeg var barn.
Kjøreturen opp dit, og lukten av innsjøen.
Vi hadde en rusten, støyende klokke.
Fra et skip eller noe sånt.
Vi fikk bare ringe i den når vi ankom.
Det var fantastisk.
Har ikke vært der siden 9-årsdagen min.
Foreldrene mine ødela all gleden.
- Til helvete med dem. - Ja.
Hvor gammel var du da du giftet deg?
Nitten.
Det varte bare i tre år.
Men jeg forlovet meg to ganger etter det.
Jeg fant nettopp ut hvem du er i boken.
Du er Claire.
Fikk sin første kjæreste da hun var ni.
Du er Claire, ikke sant?
Jeg har to hunder som må ut, så jeg må gå.
Ja vel.
Greit.
Takk. Dette var...
Det er du som skal ha takk. Hyggelig å snakke med deg.
- Deg også. - Fint.
- Kult. - Jepp.
Forsiktig.
Hei, Etta.
Jeg glemte vesken min.
Kanskje dette ikke er så lurt.
De ser så gode ut.
Nei. Ikke.
Du våger ikke.
Greit. Jeg tar den.
Ikke verst.
Tre, én, fire og to.
Helt enig. Jeg gleder meg sånn!
Hva sier du?
Hva?
Om kaken. Hvilken er din favoritt?
Det er så vanskelig å velge.
Alle smaker likt, og ingen kommer til å like dem.
Jeg forstår deg ikke.
Hvis du er imot dette bryllupet, må du si ifra.
Jeg er ikke det.
Hva er det, da?
Enkelte ting er bare ute av kontroll akkurat nå.
Jeg vet ikke hva det betyr.
Det betyr at du ikke vil vite.
Så ikke tenk på det.
Du kan si det til meg. Jeg er en voksen mann.
- Mamma og pappa er sammen. - Hva?
Ja, jeg kan ha gjenforent dem ved et uhell.
Sånn er det.
- Helt sammen? - Ja.
- Dæven. - Ja.
Hva skal vi gjøre?
Vet ikke. Jeg er tom for ideer.
Så kan ikke du ta styringen?
Jeg har mine egne problemer.
Flere brudd på bygningsloven og uregistrert leieavtale.
Hva i helvete?
Å, herregud.
Du er ute. Du har én uke.
Hva for noe?
Moren din? Det er bare patetisk.
Sondra,
jeg vet at du er sint, og jeg klandrer deg faktisk ikke,
men ikke gjør noe overilt.
Og dere to er...
Dere er så glimrende sammen.
Seriøst, Carter?
Du har alltid hatet meg. Du kaller meg hurpinnen.
Jeg tror ikke jeg har kalt deg det. Det er fælt. Jeg hater det.
Vær forsiktig med det. Det er veldig verdifullt.
La meg kjøpe deg ut, Sondra.
Jeg kan ta opp et lån,
for jeg kan ikke sparke alle disse folkene.
- Greit. - Greit?
Ja.
- Flott. - 100 millioner dollar.
Greit. Femti.
Ja vel.
Vet du hvor mange jeg kunne giftet meg med?
Mange.
Men jeg valgte din far,
som hadde en voksen sønn på min alder.
Jeg er et år yngre enn deg.
- Tror du det? - Ja.
Gratulerer.
Det er irrelevant.
Du brukte ikke fem minutter på å bli kjent med meg engang.
Bare behandlet meg som en uvelkommen gjest.
Jøss.
Kanskje vi kunne vært venner under andre omstendigheter.
Nei.
Du har en uke på å komme deg ut.
Vet du hva, Sondra?
Jeg er i knipe. Du må flytte de kontoene nå.
Til Cayman-øyene? Eller Delaware?
Ja, Delaware. Jeg så noe på Internett om det.
Jeg ringer tilbake. Dusten er her.
Din dumme jævel.
Din dumme, dumme jævel.
Det er en grunn til at vi alltid har brukt deg som mellommann.
Broren din klarer det ikke.
- Sa han det til henne? - Han sendte en e-post
og spurte om det du sa var sant, til en konto jeg deler med Sondra.
Det ville ikke jeg ha gjort.
Man avslutter ikke et ekteskap slik.
Jeg kunne ha gjort henne ulykkelig.
Fått henne til å gå fra meg.
Forstår du hvor mye billigere det er?
Gjett hvem som er her.
Vi håpet alt dette kunne vente til etter Treys store dag.
Du vet at pappa og jeg ikke ville at det skulle bli slik.
Du sa det var greit at jeg planla bryllupet mitt.
Jeg trodde det.
Men Kieko er dritsur.
Hun vil utsette det.
Gjestelisten har gått til helvete.
Sondra er rasende.
Og jeg har sendt Garys penger til den DJ-en i Tel Aviv.
Tror du de folkene refunderer?
Du visste om dette hele tiden, Carter.
Hvorfor sa du ingenting?
Fordi jeg prøvde å beskytte deg.
Siden når er det jobben din?
- Siden når er det jobben min? - Ja.
Siden alltid.
Jeg skal si deg noe, Trey.
Grunnen til at det er så enkelt for deg å gifte deg,
er at jeg beskyttet deg mot disse to hele livet ditt,
som forresten nesten ikke ble noe av.
Ja, du var en siste innsats for å redde dette ekteskapet.
Du er ikke engang en person.
Du er et desperat forsøk.
Det er løgn.
Du var et uhell, vennen.
Dette kunne ikke ha skjedd på et verre tidspunkt.
Enig. Jeg tror han er sjalu.
Sjalu?
Kieko tror du er sjalu.
Hvor lenge har du og Lauren vært sammen?
Siden tidenes morgen.
- Vi er med i spillet. - Og han er på sidelinjen.
- Ja. - Vent nå litt.
- Jeg er i spillet. - Carter, du må slutte
å sabotere kjærligheten vår.
Jeg kan ikke... Jeg har ikke engang...
Vet dere hva?
Jeg vil ha alle dere ut av garasjen min.
Jeg slutter i denne familien.
Dra til helvete.
Håper du føler deg bedre - XO - Lauren
DUNKIN' DONUTS KOMMER SNART
Det kan de ikke.
Og jeg beholdt selvsagt den kvitteringen.
Og her er vi, 37 år senere,
omgitt av våre gode venner, og det beste av alt, våre barn.
Cynthia og hennes fantastiske mann David,
Tyler og den vakre Maureen,
Lauren og Carter.
Og takket være deg, Kate, frykter jeg ingenting.
- Vennen. - Takk.
Takk til dere alle.
Unnskyld.
Det ble litt høyere enn jeg tenkte.
Hei, alle sammen.
Det var en flott tale, Steve.
Veldig fin.
Jeg har vært på mange av disse jubileumsfestene,
men jeg har aldri egentlig satt pris på dem.
Jeg har vel bare gledet meg til maten,
men nå har jeg noe jeg vil dele med dere.
Og det er...
Det var ikke nødvendig.
Jeg vet det.
Den er faktisk til Lauren.
Kanskje senere.
Nei, dette er et fint øyeblikk.
Ja vel.
Unnskyld meg.
Hva er det?
Det sier jeg ikke.
Det er hele poenget.
Unnskyld meg.
Beklager.
Oi.
Hva om vi gjør det offisielt?
Mer sjampanje!
På tide.
Hei, du.
Jeg trodde du ville bli glad.
Det var den verste demonstrasjonen av personlig krise jeg har sett.
Hva?
Hva er det du prøver å bevise?
Jeg prøver ikke å bevise noe.
Jeg bare leter etter stabilitet.
Ekteskap er ikke stabilitet.
Stabilitet er stabilitet.
Hva er det du snakker om?
Se på folkene i det rommet.
Hva har de med meg å gjøre?
- Jeg er ikke dem. - Men...
Jeg forstår ikke hvor dette kommer fra.
Hvorfor akkurat nå?
Det er ikke bra med oss.
Det er underlig.
Nei, alt det er ferdig.
Jeg har jobbet gjennom det, og...
Carter,
du fridde ikke engang til meg.
Du sa:
"La oss gjøre det offisielt."
La oss ikke. Ikke nå.
Sier du...
Du hoppet over de siste to avtalene.
Du ringer meg ikke tilbake.
Hva skjer?
Jeg unngår deg.
Hvorfor det?
Vi har nettopp kommet i gang.
Nei, du har nettopp kommet i gang.
Jeg er ferdig.
Jeg fikk nettopp et sekssifret forskudd.
De gir ikke slike summer for ingenting.
Vi har noe verdifullt her.
Ja, livet mitt.
Og jeg vil at du skal slutte å rote i det.
Jeg er ingen prøvekanin.
Millioner av folk har blitt hjulpet av forskningen min.
Og den neste boken vil hjelpe enda flere millioner.
Du skulle hjelpe meg.
Jeg prøvde å gjøre begge deler, men klarte det ikke.
Men da du kom på kontoret mitt den første dagen,
lyste det muligheter av deg.
Men du sa at jeg var så stabil.
Jeg måtte si det.
En forsker får kun én slik mulighet i livet.
Jeg er forsker. Du er data.
Du var så bastant.
Så sikker på at du hadde blitt kvitt kaoset
fra barndommen.
Men nå vokser du, og vekst er smertefullt.
Vel bekomme.
Hva slags doktor er du?
Jeg tok med dette tilbake. Ta en titt på det.
Det forklarer så mye.
Ikke om foreldrene dine.
Vil du slutte, Carter? Vær så god.
Men før eller senere må du konfrontere det.
Carter?
Gary?
Hva gjør du her?
Moren din og jeg...
Vi pleide faktisk å bruke stedet.
Gjorde dere?
Ja, hele tiden.
Jeg malte om kanoen.
Jeg tenkte jeg skulle fiske litt.
Klarner tankene.
Jeg er så lei for det, Gary.
De to første ekteskapene mine endte mye verre.
Hva gjør du her?
Jeg...
Har bare en eksistensiell krise.
Vil du bli med på fisking?
Nei, takk.
Kos deg.
Velkommen til innsjøen
Jeg ser ham ikke.
Kanskje han er i vannet.
Carter, hva gjør du her?
Hva gjør dere her?
Det er over hele bilen.
Lukter du det ikke?
Jo, men jeg liker det.
Det er på hele buksa. Den falt ned.
Hvem inviterte ham?
Vet ikke. Han bare er her.
Legg de ribbestykkene i kjøleskapet.
Greit.
Så hva skjer?
Vi er bare på overnattingstur med familien.
Ikke for å fornærme deg.
Nei da.
Du har jo sluttet i familien.
Trenger du hjelp, vennen?
Nei, takk.
Legg disse på en tallerken med litt brød,
så lager vi hors d'oeuvres.
Brød og tallerken. Da er festen i gang.
Håper du er sulten, Carter.
Gary?
Hva faen gjør han her?
De har kommet hit i årevis.
- Hva for noe? - Nei, nei.
Kanskje én eller to ganger.
I måneden.
Da vi kjørte hit, sa du at du knapt husket stedet.
Jeg husker knapt stedet med deg.
Du fant anvisninger på Google Maps.
Jeg burde gå.
Jeg visste det.
Vekterselskapet ringte og sa at alarmen var koblet ut.
Snakker hun til oss?
Nei.
Er det alarm her?
Ja, vi installerte den for litt siden.
Det var hennes idé.
Hvilke andre endringer er gjort i huset mitt?
Hvis du må vite det, Melissa,
har vi lagt inn et nytt septiksystem og så har jeg heklet et par tepper.
Hekler du?
Ja, drittsekk, jeg hekler.
Jeg har også gjort ferdig alle puslespillene i huset.
Stopp en hal. Er jeg den eneste som ikke har kommet hit?
- Vi campet. - Men gikk aldri inn i huset.
Han ba meg tisse under trammen.
Vel bekomme.
Tro det eller ei,
Hugh og jeg har gode minner herfra.
Og jeg hadde store planer.
Et tredje soverom oppe, en utendørsdusj...
Oi sann.
Du får aldri dette huset.
Du har ikke møtt advokaten min.
Hugh og jeg er flinke til å oppholde retten, ikke sant?
Jo.
Kan jeg få være en fornuftig røst?
Hold kjeft, Gary.
Ikke be Gary om å holde kjeft.
- Kødd. - Gary!
Han er en kødd. Jeg fikk Carter ut av restauranten på 12 timer.
- Jeg får dere ut herfra på seks. - Flott.
Står til, Trey?
Hei.
Dette er gøy.
Mamma, hvor vanskelig er det å re opp et gjesterom?
Kan jeg få snakke med pappa?
Pappa, nå skjer det igjen.
Jeg vet ikke. Bare send meg en flybillett.
Sete ved midtgangen.
Beklager at vi ikke inviterte deg.
- Du... - Jeg ville.
De ville ikke la meg invitere deg.
- Det er... - Han tok telefonen min.
- De er som barn. - Ja.
Skjønner ikke hvordan du har holdt ut med dem.
Unnskyld for at jeg ødela bryllupet ditt.
Du ødela det ikke.
Ingen gjorde det.
Det var bare et dårlig tidspunkt.
Kieko trodde ikke du likte henne,
men så viste jeg henne boken du er i,
og nå bryr hun seg ikke om hva du synes.
Lukter du noe?
Naturen. Vi tar en titt.
Svarte faen.
Hva i svarte?
- Svarte faen! - Svarte faen!
- Svarte faen i helvete!
Vann! Vi trenger vann!
- Hvorfor det? Hva er det? - Kieko, ring 611.
Hvorfor det? Hva er galt?
Bokser, vi trenger vann.
Hold kjeft, dere.
Det brenner.
Rett utenfor.
Hvis du sier "brann"...
Hvorfor sa du "vann"?
- Tuller du? - Fyll den.
Herregud, huset brenner.
Jeg tror Carter startet den.
Hvor er vesken min?
Det er egentlig ingenting igjen å redde.
Bare noen kanoer og fiskeutstyr.
Så hvem eier stedet?
Det er hennes.
Det er storsinnet av deg, Hugh, men jeg fikk det jeg kom hit for.
Jeg kjøper det.
Hva for noe?
Jeg kjøper det som det er.
Solgt. Kos deg.
Greit. Kom, så går vi.
Gary spanderer egg og bacon.
- Takk, Gary. - Jeg tuller. Kom an, Gary.
Jeg tar kanoene, hvis ingen vil ha dem.
- Vær så god, Gary. - 80 dollar for begge.
Lås når du går, Carter.
Du har fremdeles utsikten.
Skilsmissebarn opplever visse hendelser
som er unike og uforglemmelige.
Dette er den første generasjonen som vokser opp med skilsmisse,
ikke som et unntak, men som et faktum
for nesten alle nabohusene.
De har ikke sunne familiemodeller de kan følge,
bare tøff lærdom om hva de ikke skal gjøre.
Disse seks personene er de modige pionerene i en moderne verden.
Takk.
Tusen takk.
Jeg signerer bøker på bakrommet, men ingen personlige hilsener.
Jeg signerer ikke alle.
Hei.
Du er her.
Jeg leste en anmeldelse av boken og måtte få signert et eksemplar.
Still deg i kø.
Da jeg fant den kvinnen, var hun i rennesteinen.
Takk.
Den er inspirerende.
Skal vi gå en tur, eller...
Ja.
Greit.
1 år senere
Da jeg var i hæren, var jeg kurér.
Ja da.
Vi hadde en stopp i Azorene.
Vi leverte en diplomatisk taske eller noe til Praha.
Og saken med portugisiske horer
er at noen er født i Portugal, men andre er født i Afrika.
En skikkelig blanding.
Uansett møtte jeg en flott dame, Lydia.
Lokal jente.
Hun tok meg med hjem for å møte foreldrene sine.
Hun hadde et par unger.
Vi spiste middag. Deilig bacalao.
Helt topp.
Og etterpå satt vi på verandaen og drakk sherry
i månelyset over havna, med en perfekt bris.
Og jeg husker jeg tenkte: "Kanskje jeg skal bli her.
"Kanskje det er akkurat her jeg skal være."
Jøss.
Og den følelsen har jeg hatt minst 10 ganger i livet.
Er dere klare?
Skremte meg.
Dette skjer virkelig.
Tro det eller ei.
Greit.
Da gjør vi dette.
Jeg er et VSB.
Ja, jeg er et voksent skilsmissebarn.
Jeg er et VSB.
Jeg er et VSB. Foreldrene mine skilte seg da jeg var ti år gammel.
Foreldrene mine skilte seg da jeg var fem, de var ikke forelsket.
Jeg er egentlig ikke et voksent skilsmissebarn.
Jeg var voksen da foreldrene mine skilte seg.
Jeg er et VSB.
Det føles som alle på settet er det.
Jeg er ikke et VSB.
Mine foreldre har vært gift i 31 år.
Jeg er ikke et VSB. Mine foreldre er lykkelig gift ennå.
De møttes i åttende klasse.
Jeg er ikke et VSB. Mine foreldre var gift i 31 år,
lykkelig gift hele tiden,
men faren min var gift fire ganger før han møtte moren min.
Ja, jeg er et voksent skilsmissebarn.
Foreldrene mine ble skilt da jeg var 18 år.
Foreldrene mine ble separert da jeg var 1 år.
Og skilt da jeg var fem.
Jeg husker ikke at mine foreldre var sammen.
De ble skilt før jeg fylte fem.
Fire, fem, seks, noe sånt.
Jeg har en halvbror som er 13 år eldre enn meg.
Jeg har en stemor og en stefar.
Moren min giftet seg igjen og skilte seg igjen,
og faren min er fremdeles ungkar. Det er råkult.
Foreldrene mine ble skilt da jeg var fem eller seks.
Jeg har aldri visst hvordan det var at de var sammen.
Det er nesten akkurat som denne filmen.
De har aldri snakket sammen, og jeg er alltid megler.
Foreldrene mine skilte seg da jeg var 11.
Giftet seg igjen da jeg var 17 og 18.
Skjønner du?
De har vært skilt i 15 år,
og oppfører seg som om de aldri har kjent hverandre.
De kan ikke være i samme rom.
Jeg forstår det ikke.
Skilsmissen var fryktelig. Jeg endte opp med å bo hos mamma
og tok ansvaret for alle.
Jeg ville bo hos pappa og kjempet og kjempet,
men jeg klarte det ikke, så jeg ble boende hos mamma
og har ikke sett faren min på 25 år.
Mamma giftet seg igjen da jeg var fire eller fem,
og faren min omtrent samtidig.
De hatet hverandre hele tiden.
Det var min mors andre ektemann og min fars første kone.
Moren min giftet seg deretter igjen, og var gift i 13 år.
Slik sett er jeg fremdeles enebarn.
Pappa giftet seg igjen for 20 år siden, og jeg har en stesøster
som jeg egentlig ikke har noe forhold til.
Mine foreldre giftet seg aldri på nytt. Pappa var homo.
Faren min ba moren min om skilsmisse.
Men hun døde før han fikk den.
Faren min er egentlig på nummer fem.
Og mamma giftet seg aldri på nytt.
Jeg håper jeg kan bryte forbannelsen.
Foreldrene mine skilte seg da jeg var 10,
men jeg tror fremdeles på ekteskapet og på at jeg finner den rette.
Jeg skal aldri gifte meg.
Jeg er et VSB, og skal aldri gifte meg heller.
Nei, jeg tror ikke jeg vil gifte meg,
for etter min erfaring fungerer ikke ekteskapet.
Jeg skal ikke gifte meg.
- Aldri? - Aldri.
Jeg har vært gift og skilt to ganger.
Jeg har vært gift.
- Hvor mange ganger? - To ganger.
Jeg liker ikke ekteskap. Har aldri likt det, vil aldri like det.
Jeg har vært sammen med en fyr i 40 år, men jeg sa:
"Ikke tenk på å nevne ekteskap."
Jeg mener ekteskapet er hellig.
Det skal ikke tas lett på,
og kan være utrolig fint.
Jeg liker ekteskapet, for jeg gifter meg om to dager.
Jeg er ikke gift. Jeg har bedre vett.
Ekteskap? Jeg er gift, men...
Jeg er ikke så romantisk i forhold til det.
Jeg vil gifte meg, men jeg er skilt.
Jeg vil ikke bli gift. Nei, egentlig ikke.
Hvorfor ikke?
Fordi jeg aldri har sett et ekteskap som fungerer.
Aldri sett noen ekteskap som fungerer.
Norwegian